Abdel alim Lara Llobet Blogg Andalusiska Muslimer
![](bilder/hadith.jpg)
Hadith
Det finns så många hadither om dhikr fördelar och välsignelser att det är omöjligt att räkna upp dem alla här. Vi
presenterar ett tematiskt urval.
Uppmaningar att göra dhikr
Abdullah ibn Busr berättade att en man frågade, ”Allahs budbärare, Islams lagar är för mycket för mig. Säg något jag
kan hålla fast till.” Han sa, ”Din tunga bör förbli fuktig med minnet av Allah.” (19)
Abu Said al-Khudri rapporterade att Allahs budbärare sade: ”Minns Allah mycket tills de säger är han tokig.” (20)
Upprepa (första delen av) Shahada: La ilaha illalah. (21)
Abu Huraira rapporterade att Allahs sändebud sa, ”Gör mycket shahada, intyga att det inte finns någon gud utom
Allah, innan det blir en barriär mellan dig och det.” (22)
Han berättade att Allahs sändebud sade, ”Förnya din tro.” Man frågade, ”Allahs budbärare, hur kan vi förnya vår
tro?” Han svarade, ”Säg ofta, Det finns inget gud utom Allah.'” (23)
Hazrat Jabir rapporterade att han hörde den heliga Profeten säga: ”Den bästa minne av Allah är La ilaha illalah.”
(24)
Ibn al-Jawzi berättade: ”Mansur sade: Jag hörde Musa ibn Isa säga: Jag hörde min farbror säga: Jag hörde Aba Yazid
(al-Bistami) säga: ”Om jag skulle kunna uttala rent för en gångs skull La ilaha illallah (Det finns ingen gud utom
Allah), skulle jag inte behöva oroa mig för någonting efter det.” (25)
SubhanAllah Al-hamdulillah (Tasbih Tahmid)
Abu Huraira rapporterade att Allahs sändebud sade, ”Två ord är ljus på tungan, tunga på vågen, älskad av den
Barmhärtige, Ära vare med Gud och Hans beröm (SubhanAllah), Ära vare med Gud, den Store (Al-hamdulillah).” (26).
Allah
Profeten sade, ”Timmen kommer inte förrän man har slutat säga Allah, Allah på jorden.” (27)
Imam Junayd sa, ”den som gör Dhikr med den allt omfattande namn av Allah är den som lämna sig själv kvar, ansluter
sig till sin Herre, finns i Hans närvaro, tittar på Honom genom sitt hjärta, där Allahs ljus har förångat hans
fysiska kropp.”
Fördelarna med att göra dhikr
Profeten sade: ”Allt har sin glans (artighet) och hjärtats glans (artighet) är dhikrullah”.
Enligt Abu Huraira sade Profeten: ”Allah sade: Jag är nära min tjänare när denne nämner Mig och Mitt namn får hans
läppar att röra sig.” (28)
”De som utövar Min Dhikr sitter nära mig i min församling…” (29)
Om den som söker nämner sin Herre vid alla tidpunkter, kommer denne att finna frid och tillfredsställelse i sitt
hjärta, höja sin ande och sin själ, och sitta i sin Herres närvaro. Profeten sade: ”Dhikrs folk är Min närvaros
folk.”
Enligt Bukhari berättade, Abu Musa al-Ashari att Profeten sade: ”Skillnaden mellan den som gör dhikr och den som
inte gör det är som den mellan de levande och de döda.”
Abu Musa rapporterade att Allahs sändebud sade, ”Om en man som har några dirhamer delar ut dem och en annan man
minns Allah, är den som minns Allah bättre.” En variant av denna hadith säger: ”Det finns ingen bättre sadaqa än
hågkomsten av Allah.” (31)
Umm Anas berättade att hon hade sagt, ”Allahs budbärare, beordra mig att göra något.” Han sa, ”Undvik olydnads
handlingar, det är den bästa jihad. Åkalla Allah mycket. Du kan inte ge Allah något Han gillar mest än mycket
hågkomsten.” I en variant sägs: ”Minns Allah mycket. Det är den handling som Allah gillar mest att ta emot.” (32)
Profeten (s) sade: ”Den som minns mycket Allah, älskar Allah” och han också sade: ”Natten jag togs av min Herre,
gick jag förbi en man död i ljuset av Allahs tron. Jag frågade, Vem är han? och Är han en ängel? Man svarade
Nej. Och jag frågade igen, var han en profet? Jag fick höra igen Nej och då sade jag: Vem är han då? De sade:
Detta är en man som, medan han var i världen, var hans tunga (alltid) vått med omnämnandet av Allah och hans hjärta
var fäst vid moskéerna”.
Abu Huraira berättade: ”Att när vi var på väg till Mecka gick Profeten genom toppen av ett berg som kallas Jumdaan
(frusen på plats), och då sade han: Rör på er eftersom här är det Jumdaan som har fångat de som har ett enda syfte
(al-mufarridun). De frågade, ’Vilka är de med ett enda syfte? Han svarade: De män och kvinnor som minns Allah
mycket.” (33)
I Tirmidhis version står det: ”Det sades: Och vilka är de med ett enda syfte? Han svarade: De som älskar
överdrivet att minnas Allah och är förlöjligade för det och vars börda elimineras för dem genom dhikr, så att de går
darrande till Allah!”
Al-Mundhiri sade: ”De som har ett syfte och är överdriven förälskad i dhikr och förlöjligas för det, det är de som
brinner med Allahs minne.” (34)
Nawawi skriver: ”Några uttalar mufreedon (de som pekar ut sig själva)… Ibn Qutayba och andra säger: ”Den
ursprungliga betydelsen av detta refererar till dem vars anhöriga har dött och är ensamma (i världen) när det gäller
deras övergång och därför är de kvar i minne av Allah den Upphöjde.” En annan berättelse säger: ”Det är de som
(ständigt) blir rörda med omnämnandet eller minnet av Allah”, det vill säga, de har blivit starka och förenade i
sitt minne av Honom. (35)
Ibn al-Iraabi sade, ”Det har sagts att en man är ensam när denne har blivit vis, är isolerade, och ägnar sig helt
och hållet till observationen av Allahs förelägganden och förbud.” (36)
Profeten sade:
”Den som minns Allah bland dem som glömmer Honom är som en grön träd bland torra träd, den som minns Allah bland dem
som glömmer Honom, visar Allah deras plats i paradiset under deras livstid, den som minns Allah bland de glömmer
Honom är som kämparen bakom de som flyr, den som minns Allah bland dem som glömmer Honom, tittar Allah på med en
blick, varefter Han aldrig kommer att straffa honom, den som minns Allah bland dem som glömmer Honom, är som ett
ljus i ett mörkt hus, den som minns Allah bland dem som glömmer Honom, förlåter Allah (synderna) lika många som alla
icke-vältaliga och vältaliga talare, det vill säga det totala antalet djur och människor, den som minns Allah på
marknaden, kommer att ha ett ljus i vart och ett av sina hår på Domedagen.”
Sufierna säger att dhikr har en början, som är en riktig begäran, en mittendel, som är ett ljus som slår och en
ände, som är en djup svårighet.
Abu Said al-Kharraz sade: ”När Allah vill ge Sina favörer (yuwaali) till en av sina tjänare, öppnar Han dikhrs dörr
för denna tjänare. När denne har börjat njuta av dikhr (istaladhdha), öppnar Han dörren till närheten (al-Qurb) för
honom. Efter det upphöjer honom till de intima mötena (majaalis al-uns) och sedan får han sitta på enighetens tron
(tawhid). Sedan tar Han bort slöjorna för honom och låter honom komma in i unikhets boning (dar al-fardaniya) och
avslöjar för honom Storheten (al-Jalal) och den Upphöjda Andlighet (al-azama). När tjänaren ser Storheten och den
Andliga Upphöjdhet, förblir han utan ”honom”. Han försvinner immun (baari) till de kraven från hans ego, och skyddad
av kärleken till Allah.” (37)
Profeten sade också: ”Minnet av Allah är säker kunskap om själva tron (ilm al-Iman), immunitet mot hyckleri, en
fästning mot Satan, och ett skyddsrum skyddad från elden” (38)
Ahmed Zarruq skrev: ”Eliten är fast i sina ord, sina handlingar och sina kunskaper. De som åkallar Gud är de mest
framstående av denna elit. Oavsett människans handling, befrias denne från Allahs straff genom Hans åkallan. Allah
har utformat dhikr för att få saker att fungera. Dess användbarhet identifieras med dryckerna för att släcka törsten
och maten för att mätta hungern. Så, har allt sina egenheter. De flesta människor oroar sig på saker i allmänhet.
Eliten, ägnas dock åt vad som motsvarar tillståndet för den mänskliga personen”. (39)
Ahmad Ibn Akhiba skrev: ”Man kan bara få tillgång till den nivå Allah har accepterat för denne efter att ha gjort
tre saker: 1. Att absorberas i Allahs namns innebörd. Detta gäller särskilt de som har fått tillstånd att nämna
Honom för hans andliga guide. 2. Att vara i sällskap av andra som åkallar Gud. 3. Att ägna sig åt fromma verk, som
inte har några ofullkomligheter, med andra ord, att ägna sig åt Mohammeds sharia.” (40)
SubhanAllah. Al-hamdulillah (Tasbih, Tahmid)
Abu Umama berättade att Profeten sade: ”Den som är rädd för att motstå natten, eller är snål för att spendera
pengar, eller för feg för att bekämpa fienden borde säga ofta: Ära vare Allah och Beröm till Allah. Detta är mer
värdefullt för Allah än ett berg av guld spenderat på vägen mot Allah”. (41)
Musab ibn Saud (Ibn Abi Waqqas) berättade att hans far sa: ”Vi var med Profeten när han frågade, Kan någon av er
göra tusen goda gärningar varje dag? En av dem som satt där frågade: Hur kan någon göra tusen goda gärningar? Han
svarade: Att förhärliga hundra gånger motsvarar tusen goda gärningar eller försvinnande av tusen misstag”. (42)
SubhanAllah. Al-hamdulillah. La illaha illallah. Allahu akbar (Tasbih, Tahmid, Tahlil, Takbir)
Samura ibn Khundub rapporterade att Allahs sändebud sade: ”Allahs mest älskade ord är fyra: Ära vare till Gud,
Prisad vare Allah, Det finns ingen gud utom Allah och Allah är störst.” Oavsett vilken av dem säger man först.”
(43)
Abu Huraira rapporterade att Profeten gick nära honom när han planterade en planta och frågade: ”Abu Huraira, vad
är det du planterar? Han svarade: En blomma. Han sade: Kan jag inte hänvisa dig till en planta bättre än den
här? Prisad vare Allah, Ära till Allah, Allah är störst, och det finns ingen gud utom Allah. Vart och ett av dessa
ord kommer att plantera ett träd för dig i Paradiset.” (44)
Umm Hani sa: ”Allahs budbärare gick förbi mig en dag gick och jag sa, Allahs sändebud, jag är gammal och svag, säg
om något jag kan göra sittande. Han svarade: Säg, Härlig vare Allah, hundra gånger, det motsvarar att frigöra
hundra slavar bland Ismaels ättlingar. Säg Prisad vare Allah, hundra gånger, det är lika med hundra sadlade, tyglad
och befriade hästar i Allahs väg. Säg, Allah är störst, hundra gånger, det är lika med hundra kameler med kransar
och huvudet mot qibla. Säg Ingen gud utom Allah, hundra gånger, (jag tror att han sa) då kommer att fyllas det som
finns mellan himmel och jord. Den dagen kommer ingen att presentera än bättre handling än dig om någon inte gör
samma sak som du.” (45).
Abu Dharr rapporterade att några av Profetens följeslagare sade, ”Allahs budbärare, de rika har tagit över
belöningarna. De ber som vi och fastar som vi, men eftersom de har större välstånd ger de sadaqa.” Han sa, ”Gav inte
er Allah det ni kunde ge som sadaqa? Varje förhärligande är sadaqa. Varje takbir är sadaqa. Varje beröm är sadaqa.
Varje ”La ilaha illallah” är sadaqa. Att beordra det rätta är sadaqa. Att förbjuda det som är fel är sadaqa.” (46)
”Det finns ingen makt och ingen styrka om inte för Allah”
Abu Musa berättade att Profeten sade, ”Säg: Det finns ingen makt och ingen styrka om inte för Allah. Det är en av
Paradisets skatter.” (47)
Enligt en överföring av an-Nasai: ”Den som säger Det finns ingen kraft eller makt om inte för Allah kommer att
kunna använda det som botemedel för nittionio sjukdomar, varav den minst av dem är oron.”
Abu Ayyub rapporterade att Allahs sändebud sade: ”Den som säger Det finns ingen gud utom Allah, ensam utan partner.
Hans är riket och Hans är berömmelsen. Han har makt över allt tio gånger, det är som om han hade frigjort fyra
slavar bland Ismaels ättlingar.” (48).
Dhikr i avskildhet eller reträtt (Khalwa)
Dhikr i avskildhet eller reträtt (Khalwa) bekräftas av en hadith av Bukhari. ”Sju personer kommer att skyddas av
Allah…” Den sjunde är ”En person som minns Allah i avskildhet och tårar flödar från hans ögon” (49)
Abu Bakr ibn al-Arabi skrev: ”Det har sagts att vår tid har blivit så farlig och korrupt att det finns inget bättre
än att isolera sig själv, vi säger, man isolerar sig från folket med sina egna handlingar medan man fortfarande är
bland dem med sin fysiska kropp, men om man inte lyckas med det då ska man isolera sig fysisk från andra människor
men utan att gå in i ett kloster, något som fördöms och avvisas av Sunna”. (50)
Mulay al-Arabi ad-Darqawi skrev (51): ”Allt det goda finns i minnet (dhikr) av Allah, och det enda vägen som leder
till honom är genom avsägelse av världen, att hålla sig borta från människor, och med en intern och extern
disciplin.”
”Ingenting är mer användbart för hjärtat än avskildhet, eftersom tack var det kommer det i en cirkel av meditation”
sade Ibn Ata-Illah i sin Hikam. (52)
Sheikh Hisham Kabbani sade: ”Berget har nått människan eftersom berget också gör dhikr. Ibn Qayyim al-Jawziyyalii
förklarade att termen mufarridun har två betydelser här, antigen muwahhidun, människor engagerade i tawhid (dvs de
som deklarerar det Gudomliga Enhet) som grupp (dvs inte nödvändigtvis ensam), eller ahad furada, samma människor som
individer (unika) ensam sittande (i avskildhet).
Från detta exempel är uppenbart att i Ibn Qayyim al-Jawziyyas förklaring, salafi lärare, kan dhikr sessioner göras i
en grupp och i avskildhet.
I en annan förklaring av mufarridun (citerad av Ibn Qayyim) hänvisar man till ’de som darrar när de reciterar
dhikrullah och därmed ständigt hänförda, utan att märka vad folk säger eller gör med dem’. Detta beror på att
Profeten sade: ’Recitera dhikrullah – och som sagt, detta är det bästa dhikr, La ilaha Illallah, så många gånger som
du vill tills folk säger att ni är dumma och galna (54), och ni skall inte bry om det!” (55)
Fördelarna med kollektiv dhikr
Abu Huraira berättade att Profeten sade, ”Allah den Allsmäktig har änglar som reser genom vägar och stigar för att
leta efter människor som gör dhikr. När de hittar folk som minns Allah, den Mäktiga och Majestetisk, kallar de
varandra, ’Kom och se vad ni längtade efter!’ och de sveper dem med sina vingar och lyfter dem upp till den första
himlen.
Hans Herre som känner dem bäst frågar dem, ’Vad säger mina slavar?’ Änglarna svarar, Oh Allah, de förhärligar Dig
och förkunnar Din storhet och prisar Dig.’ Då säger Allah, Har de sett Mig? Anglarna svarar, ’Nej, vid Gud, de har
inte sett Dig.’ Då frågar Allah, ’Vad skulle de göra om de hade sett Mig? Änglarna svarar: ’Om de hade sett dig,
skulle de älska Dig ännu mer intensivt och de skulle förhärliga Dig ännu mer intensivt och du skulle prisa Dig ännu
mer intensivt.’
Allah frågar, ’Vad ber de om?’ Änglarna säger, ’De frågar efter paradiset.’ Allah frågar, ’Har de sett det?’ De
svarar, ’Nej, vid Gud, de har inte sett det.’ Allah fortsätter, ’Vad skulle de göra om de hade sett det?’ De svarar,
’Om de hade sett det, skulle de längta efter det ännu hårdare och söka det mer flitigt och skulle ha en ännu större
önska efter det.’ Då frågar Allah ’Från vad söker de skydd? De söker skydd från Helvetet.’ Och Han säger, ’Har de
sett det?’ ’Vad skulle de göra om de hade sett det?’ De svarar, ’Om de hade sett det, skulle de fly ännu längre bort
från det och skulle vara ännu mer rädda för det.’ Då säger Han, ’Jag vittnar inför er om att Jag har förlåtit dem.’
En av änglarna sade, ’Bland dem finns en person som inte är en av dem, han kom bara för att söka något han behövde.’
Allah sa, ’De är mina älskade, de som gör Min dhikr, alla som kommer in i deras krets kommer att förlåtas, och jag
förlåter honom.” (56)
Abdullah ibn Umar rapporterade: ”Jag frågade, Allahs budbärare, vad är belöningen för ett möte för dhikr, Han
svarade, Belöningen för ett möte för dhikr är Paradiset”. (57)
Anas ibn Malik rapporterade att Profeten sa, ”När du kommer till Paradisets ängar, beta i dem.” Han tillfrågades:
”Vad är Paradisets ängar?” ”Cirklar av dhikr.” svarade han. (58)
Tirmidhi återberättade från Anas att Profeten sade: ”Om ni gör förbi Himlens Paradisets sidor stanna där.” De
frågade, ”Rasulullah, vad är Himlens Paradiset?” Han svarade: ”Et möte för Dhikr!”
Följande hadith är om de Sahaba som gjorde dhikr i gemenskap och i cirkel, de lovordades av Rasulullah för det:
Abu Said Khudri rapporterade att en gång Muawiyah besökte moskén och såg en cirkel (som reciterade Koranen). Han
frågade: ”Vad får er att sitta här?” De svarade: ”Vi har samlats här för att minnas Allah.” Han (Muawiyah) sa, ”Vid
Allah, sitter ni här bara för detta ändamål?” De sade: ”Ja, vi sitter här bara för det.” Muawiyah sade då: ”Jag
frågar er inte för att förbanna er. Ingen av er kan matcha mig i få berättelser från Profeten (och som sådan har jag
berättat väldigt få traditioner om honom). Profeten besökte en gång ett möte av sina följeslagare och frågade: ”Vad
har fått er att samlas här? De svarade: ”Vi har samlats för att minnas Allah och berömma Honom för att ha lett oss
till Islam och beviljat oss denna förmån.” Profeten frågade ”Ni hävdar vid Allah att det är så?” Profetens
följeslagare sade, ”Vid Allah att vi sitter här bara för detta ändamål.” Han sa, ”Jag har inte bett er att svära om
det, men för att ängel Gabriel besökte mig och berättade att Allah var stolt över er bland änglarna”. (59)
En annan hadith visar nyttan av att göra dhikr i gemenskap:
Ibn Umar rapporterade, ”Profeten sa: ’När du passerar nära en av Paradisets trädgårdar, ta fördel av det.’
Följeslagarna frågade: ’Vad är Paradisets trädgårdar, O Allahs budbärare? Profeten sa, ’Dhikr möte. Det finns några
av Allahs änglar som går fram och tillbaka och söker sådana samlingar av dhikr, och när de hittar dem omringar de
dem.” (60)
Det finns en annan liknande talesätt:
Enligt Abu Hurayra och Abu Said al-Khudri sade Profeten, ”Det finns inte några människor som åkallar Allah utan
änglarna inte har bråttom att omge dem. Och som inte omfamnas av barmhärtighet och lugnet inte faller på dem. Allah
nämner dem för dem som är nära Honom.” (61)
Det finns detta viktiga hadith om dhikr i allmänhet och dhikr i gemenskap:
Baserat på en berättelse från Abu Huraira som berättade att Profeten sade: ”Allah säger: ’Jag är som min tjänare
tror att jag är. Jag är med honom när han nämner Mig. Om han nämner mig för sig själv, nämner jag honom för Mig
själv, och om han nämner Mig i en samling, nämner jag honom i en bättre samling än dessa. Och om han närmar sig till
Mig en handflata, närmar Mig jag honom en arm, och om han närmar sig till Mig en arm, går Jag närmare honom en famn.
Och om han kommer till Mig gående, går Jag till honom i full fart.” (62)
Den lärde Ibn Abidin sa i sina glosor om kollektiv åkallan av Allah: ”Imam al-Ghazali har jämfört dhikr av en man
och dhikr i en grupp som samlar flera personer med kallelse till bön av en enda individ och den som görs av en kör.
I detta avseende sade han: Rösterna i en muezzins kör tränger igenom mycket mer än rösten av en av dem. Det ske
samma sak med den kollektiva dhikr, den har en starkare effekt på borttagandet av den tjocka slöjan som täcker
hjärtan, än dhikr av en person”. (63)
At-Tahtawi berättade att imam Sharawi hade sagt: ”De kunniga, gamla och moderna, är eniga i att rekommendera, utan
diskussion, det kollektiva dhikr i moskéer och på andra håll, förutsatt att de inte stör med sina röster de som
sover, ber eller reciterar Koranen, som anges i fiqh böcker.” (64)
Belöningar för att göra dhikr
Här kan vi inkludera flera hadither från föregående avsnitt om dhikr i grupp, till exempel den sista, baserad på Abu
Hurayrah. Berättelse från Ahmad tillägger i slutet att Qataba sade, ”Allah är snabbare att förlåta.”
Koranen är mycket tydlig i detta avseende: ”… till de män och kvinnor som minns Allah mycket har Allah förberett
för dem förlåtelse och en stor belöning.” (65)
Profeten sa, i sin Herres ord: ”Den som åkallande av Mig (genom att göra dhikr) distraheras från sina önskemål, får
mer än de som frågar.” (66)
Enligt ibn Muadh Jabal, berättade Profeten att Allah sade: ”Det finns ingen av Mina tjänare som nämner Mig för sig
själv (fi nafsihi) utan att Jag nämner honom i en samling av Mina änglar, och han inte nämner Mig i en samling utan
att Jag nämner honom för Min Högsta Vän (fi al-Rafiq al-Ala).”
Abu Darda rapporterade att Profeten sade, ”Vill ni att jag berättar för er om era bästa gärningar och renare egendom
och era högsta grader och vad som är bäst för er i stället för att spendera guld och silver, och bättre än att slåss
med fienden och att ni slår honom i halsen och han er?” De svarade: ”Ja, självklart!” Då sade han, ”att minnas
Allah, den Allsmäktige.” Muadh bin Jabal sa, ”Ingenting räddar dig från Allahs straff förutom dhikrullah”. (67)
Som profeten Muhammad sa, ”Vill ni att jag berättar för er vad era bästa insatser är och vad som behagar mest Allah,
bättre än silver och guld, och bättre än vad som är hjärta kan föreställa sig?” De sade ”Vad är det, O Allahs
budbärare?”. Han sa, ”Uppståndelsedag (Yawm al-qiyamah) kommer aldrig så länge någon minns Allah.”
Betydelsen av dessa ord är att Yawm al-qiyamah aldrig kommer att hända medan det finns människor som gör dhikr, men
den djupare innebörden är att den som minns kommer aldrig verkligen att nå slutet. Medan denna person kommer ihåg
Allah och tar bort allt förutom Allah inom sig, då är detta Yawm id-Din för honom, eftersom i den stunden dör han
verkligen i Allah. En annan innebörd av detta tal är att så länge folk kommer ihåg Allah kommer det att finns godhet
i världen, och därför kommer Allah att hålla denna värld. De är därför två dimensioner av innebörden hos profetens
ord. När den här världen är full av människor som lever i mörker, kommer då Allah att sände Sitt sista ord och allt
kommer att förstöras. De kommer att förstöra det och Han kommer att förstöra dem eftersom de inte har lidit Allah,
och då kommer Han att ta tillbaka Sin nåd. Allah gör inte ont men Han reflekterar över människan det denne projicera
själva.
” … om man öppnar dörren till sitt hjärta till dhikr och kunskap om Allah, kommer man att frigöras från olika
katastrofers eld och förlusternas obehag. Man kommer att växa, tack vare kunskapen om sin Herre, jorden och himlens
Skapare.” (68)
Ibn al-Qayyam al-Jawziyya samlade över hundra fördelar med att göra dhikr. (69)
Ibn Atallah al-Iskandari citerar samma fördelar i sin bok (70), som skrevs med Ibn al-Qayyams bok som grund med
några enkla varianter, utan att ändra den ursprungliga betydelsen. Det är känt att Ibn Atallah dog år 609 aH. medan
Ibn al-Qayyim 751 aH. (71)
Subhanna-llahi bi-hamdi-hi (Tasbih + Tahmid)
Abu Huraira rapporterade att Profeten sa, ”Den som säger ’Förhärligat och prisat vare Allah’ hundra gånger om dagen
kommer att se sina synder försvinna, även om de är som havets skum”. (72)
Musab ibn Saud (Ibn Abi Waqqas) berättade att hans far sa: ”Vi var med Profeten när han frågade, ’Finns det någon
bland er som kan göra tusen goda gärningar varje dag?’ En av de närvarande frågade, ’Hur kan någon göra tusen goda
gärningar?’ Han svarade, ’Det är skrivet att prisa hundra gånger motsvarar tusen goda gärningar eller tusen
missgärningar försvinner för honom'”. (73)
La illalah illalah (Tahlil)
Abu Huraira sade: ”Jag frågade, ’Allahs sändebud, vem kommer att vara lyckligast med din förbön på Domedagen?’
Allahs Budbärare sa: ’Jag tror att ingen före dig skulle ha frågat om detta eftersom jag vet om din iver av att lära
dig hadither. Den lyckligast med min förbön på Domedagen kommer att vara den som säger, Det finns ingen Gud utom
Allah uppriktigt från sitt hjärta”. (74)
Umar sade: ”Jag hörde Allahs budbärare säga: ’Jag känner några ord som, om en person säger dem uppriktigt från sitt
hjärta och dör med dem, kommer att göra denne immun mot Eldens lagar, Det finns ingen gud utom Allah.” (75)
SubhanAllah, La illalah illaha, Allahu-akbar (Tasbih, Tahlil, Takbir)
Abu Huraira rapporterade att Profeten sade: ”Skydda er. De frågade honom, Allahs budbärare, från en närvarande
fiende? Han svarade: Nej, skydda er från elden. Säg: ’Prisad vare Allah. Det finns ingen gud utom Allah och Allah
är störst’. De kommer att komma på Återuppståndelsedagen framför och bakom er. De är de rättfärdiga.” (76)
SubhanAllah, Al-hamdulillah, La ilaha illallah, Allahu akbar. (Tasbih, Tahmid, Tahlil, Takbir)
Abdullah ibn Masud sade: ”Den som har sina händer stängda för att ge pengar, fruktar kampen med fienden och är
bekymrad över natten, borde säga ofta, ’Det finns ingen gud utom Allah. Allah är störst. Prisad vare Allah och Ärad
vare Allah.” (77)
Bismillah
Jabir berättade att han hörde Allahs budbärare säga: ”När en man går in i sitt hus och nämner Allahs namn, både när
han går in och han ska äta, säger Shaytan till sina kamrater, ’Här har vi varken bostad eller mat. När denne inte
nämner Allah vid inträdet säger Shaytan, ’Här kan vi bo. När mannen inte nämner Allah allsmäktig när han äter,
säger Shaytan ”Här har vi boende och mat.’ (78)
”Det finns ingen makt eller styrka om det inte vore för Allah”
Abu Musa berättade att Profeten sade, ”Säg: ’Det finns ingen makt eller styrka om det inte vore för Allah’. Detta är
en av Trädgårdens skatter.” (79)
”Det finns ingen gud utom Allah, ensam utan partner. Hans är riket och Hans är beröm. Han har makt över allting.”
(80)
Abu Huraira berättade att Profeten sade: ”Om någon, när denne drar sig tillbaka till sin säng säger: Det finns
ingen gud utom Allah, ensam utan partner. Hans är riket och Hans är beröm. Han har makt över allting och det finns
ingen kraft eller styrka om inte genom Allah. Prisad vare Allah och berömd vare Allah. Det finns ingen gud utom
Allah och Allah är störst’, kommer att få sina synder eller misstag förlåtna, även om de är som havets skum”. (81)
Ubada Ibn as-Samit berättade att Profeten sade: ”Om någon vaknar på natten och säger: Det finns ingen gud utom
Allah, ensam utan partner. Hans är riket och Hans är beröm. Han har makt över allting. Beröm tillhör Allah. Prisad
vare Allah. Det finns ingen gud utom Allah. Allah är störst. Ingen styrka eller makt om inte vore för Allah’ och
sedan säger ’Oh! Allah förlåt mig eller ber till Allah (dua), kommer det att bli besvarad. Om denne gör wudu,
kommer hans bön att accepteras.” (82)
Abu Dharr berättade att Profeten sade: ”Om efter Fajr bön, någon säger, medan hans ben fortfarande är böjd innan han
talar, ’Det finns ingen gud utom Allah, ensam utan partner. Hans är riket och Hans är beröm. Han ger liv och död,
och Han har makt över allting tio gånger, kommer Allah att skriva för honom tio goda gärningar, radera tio onda
gärningar, och få honom att stiga tio grader, och den dagen kommer han att skyddas från allt oönskade, försvaras
från Shaitan och ingen synd kommer att fånga honom den dagen om han inte förknippar Allah med någon.” (83)
Abu Huraira berättade att Profeten sade, ”Den som säger, Det finns ingen gud utom Allah, ensam utan partner. Hans
är riket och Hans är beröm och Han har makt över allting hundra gånger om dagen, kommer att ha samma lön som om han
hade frigjort tio slavar, och hundra goda gärningar kommer att skrivas för honom och hundra förseelser kommer att
raderas och han kommer att skyddas mot Shaytan den dagen fram till kvällen. Ingen kommer att göra något bättre än
honom förutom den som gör mer än han gör.” (84)
”Oh Allah, skydda mig från Elden”
Al-Harith ibn Muslim al-Tirmidhi sa, ”Profeten sade: ’När du ska göra Sobh bön, säg sju gånger innan du reciterar:
Åh Allah, skydda mig från elden. Om du dör den dagen kommer Allah att skriva skydd från Elden för dig. När du ber
Maghrib, säg sju gånger innan du reciterar: Åh Allah, skydda mig från Elden. Om du dör den dagen kommer Allah att
skriva skydd från Elden för dig.” (85)
”Oh Allah, jag vittnar för Dig och jag vittna för Dina tron-bärare, Dina änglar och all Din skapelse att Du är Allah
och att det inte finns någon gud förutom Du och att Muhammed är din tjänare och budbärare.”
Anas ibn Malik berättade att Profeten sa: ”Om någon säger på morgonen eller kvällen, ’Oh Allah, jag vittnar för Dig
och bärarna av Din tron, Dina änglar och hela Din skapelse att Du är Allah och att det inte finns någon gud utom Du
och att Muhammed är din tjänare och budbärare, kommer Allah att befria en fjärdedel av denne från Elden. Om någon
säger det två gånger, kommer Allah att befria hälften av denne från Elden. Om någon säger det tre gånger, kommer
Allah att befria tre fjärdedelar av denne från Elden. Om någon säger det fyra gånger, kommer Allah att befria honom
helt från Elden.”
Dhikr med själen, hjärtat och tungan
Imam Al-Nawawi sade: ”De lärda är överens om att förklara laglig dhikr med hjärta och tunga för alla i ett tillstånd
av orenhet, är smutsig, har menstruation och är gravid. Detta gäller för tasbeeh, tahmid, takbir, bönen för
profeten, dua, mm.” (86)
Imam Al-Nawawi sade också: ”Dhikr utövas antingen med hjärtat eller med tungan. Bäst är dhikr av tungan och hjärtat
på samma gång. Men om man måste välja mellan dessa två, är det klart att dhikr med hjärtat är bättre.”
Det har sagts att: ”dhikr är inte till något nytta när hjärtat är frånvarande och ouppmärksam.” Detta betyder inte
att vi ska överge dhikr med tungan när hjärtat inte är närvarande. Tvärtom, det finns utrymme för alla utrustade med
en stor själ och andlig höjd, att kämpa mot sig själv och övervaka sitt hjärta ofta i syfte att flytta fram från en
dhikr med tungan utan hjärta till en dhikr med tungan i hjärtas närvaro. (87)
I detta sammanhang Ibn Atallah al-Iskandari sa: ”Överge inte dhikr under förevändning att ditt hjärta inte finns med
Allah. Därför att din nonchalans med dhikr är allvarligare än ditt slarv under dhikr. Kanske kommer Allah att ta dig
upp från ett tillstånd av dhikr med nonchalans till ett tillstånd av dhikr med full uppmärksamhet. Sedan kommer Han
att förflytta dig från ett tillstånd av dhikr med uppmärksamhet till dhikr med Hans närvaro och sedan därifrån till
ett tillstånd där allt annat är frånvarande utom den Åkallade (Allah). För detta är inte svårt för Allah.” (88)
Yaqub ibn Uasim rapporterade att två av profetens följeslagare hörde profeten säga, ”Ingen säger i sin helhet, ’Det
finns ingen gud utom Allah ensam utan partner. Riket och beröm tillhör Honom och Han har makt över allting,
uppriktig med sin själ, bekräftande med sitt hjärta och formulerat med sin tunga utan Allah öppna en skåra i himlen
för att se vem som säger det på jorden, och det är en rättighet för en tjänare som Allah tittar på att garanteras
sin begäran.” (89)
Bokstävernas dikhr existerar utan närvaro av tungans dhikr. Närvaros dhikr i hjärtat är hjärtats dhikr; och
frånvaros dhikr pga. av närvaro med den Åkallade är en dhikr av intern medvetenhet (sirr), och det är en dold dikhr.
(90)
Al-Ghazali skrev (91): ”Observera att för framsynta och klarsynta män har det avslöjats att dhikr är den bästa av
verken. Men tre lager finns över det, och den ena är närmare den andra kärnan. Längre bort från dess lager har
själva dhikr sin kärna. Lagren har ingen annan merit än att vara vägen till kärnan.
Det första lagret: Den exklusiva tungans dhikr
Det andra lagret: Det är hjärtats dhikr när den behöver vara med för att vara närvarande och om man överger det till
sin natur, kommer det att fortsätta att vandra genom banala tankar.
Det tredje lagret: När dhikr blir herre över hjärtat och dominerar helt, till den grad att den som åkallar måste
göra stora ansträngningar om han vill ta bort hjärtat från dhikr ens för ett ögonblick, på samma sätt som den
slarviga behöver kontinuerliga ansträngningar för att etablera och upprätthålla dikhr i sitt hjärta.
Det fjärde elementet är kärnan (hjärtat i hjärtats dhikr). I detta fall blir den Åkallade (Allah) hjärtats herre och
det återstår inga spår av dhikr. När dikhr har uppnått sitt mål tas den bort och försvinner, så att åkallaren (eller
snarare f.d. åkallaren) inte vänder sig till dhikr eller till hjärtat, men tvärtom, försvinner fullständigt i
närvaro av den Åkallade. Själva dhikr blir en slöja som distraherar dem från deras Herre. Detta är det tillståndet
som de kunniga (Allahs män) kallar förintelse”.
Imam Nawawi sade:
”Allah är med den som minns Honom och åkalla Honom med sitt hjärta och med sin tunga, men vi måste inse att hjärtas
dhikr är mer perfekt. Och detta innebär att den som åkallar gör dhikr med tungan för att spegla förekomsten av dhikr
i sitt hjärta. När kärleken till Allah och Hans minne svämmar över hjärtat och själen, denna individ har en bra
relation med Honom och sitter i Hans närvaro.
Behovet av dhikr bland sufier ses som det viktigaste medlet för att transportera sig till Allahs närvaro. Det finns
tre typer:
1. De vanliga människors dhikr med tungan
2. De speciella människors dhikr med hjärtat
3. De speciella bland de speciellas förintelse i deras (fanaunan dhikrihim), när de ser Den som de åkallar.
Tills Allah blir den Ena som kommer fram till dem i det tillståndet.
Detta är frukten av hjärtats dhikr. Dess princip är bara tungans dhikr och sedan hjärtats dhikr stimuleras. Sedan
blir dhikr något naturlig och sedan den Ende som anropas tar besittning och den som åkallar försvinner. Detta är den
inre hemligheten i Profetens ord: ”Den som vill bo i Paradisets trädgård måste åkalla Allah mycket” och hemligheten
i hans ord ”Den dolda dhikr är sjuttio gånger att föredra framför dhikr som hörs av andra.” (92)
Tungans dhikr
Imam Abdelwahab Ash-Sharani sa: ”Jag har hört att: ’dhikr med tungan är godkänd för både nybörjare och för de stora
mästarna, eftersom den Gudomliga Allmaktens slöja inte lyfts upp för någon, inte ens för profeterna, det finns
alltid även om den är mer subtil.” (93)
Hjärtats dhikr
Abu Huraira berättade: ”Jag frågade, ’Allahs sändebud, vem kommer att vara den lyckligaste med din förbön på
Domedagen?’ Allahs Budbärare sa: ’Jag tror att ingen annan före dig skulle ha frågat om den eftersom jag vet om din
iver av lära dig hadither. Den lyckligaste med min förbön på Domedagen kommer att vara den som säger: Det finns
ingen Gud utom Allah uppriktigt, från hjärtat.” (94)
Umar sade: ”Jag hörde Allahs budbärare säga: ’Jag känner några ord som om en person säger dem uppriktigt från sitt
hjärta och dör med dem, kommer att vara immun mot Eldens lagar, Det finns ingen gud utom Allah.” (95)
Dhikr för skydd
Qul huwa Llahu Ahad och suror för att söka tillflykt (96)
Muadh ibn Abdullah ibn Khubayb berättade att hans far sade: ”Vi gick ut på en mörk och regnig natt för att söka
Allahs budbärare för att gå och be. Vi hittade honom och han sade: ’Säg’. Jag sa ingenting. Då sade han: ’Tala’, och
jag sa ingenting. Sedan insisterade han, ’Tala’ och jag sa: ’Allahs budbärare, vad ska jag säga?’ Qul huwa Llahu
Ahad och surorna för att söka sin tillflykt på kvällen och på morgonen tre gånger, det kommer att vara tillräckligt
för att skydda dig i relation till allt.” (97)
Abu Huraira berättade, ”En man kom till profeten och sade, ’Allahs budbärare, vilken vånda led jag går kväll på
grund av en skorpion som stack mig igår!’ Han svarade: ’Om vid aftonen skulle du ha sagt: Jag söker skydd hos den
Allahs perfekta ord från det onda i det Han har skapat, skulle det inte ha stuckit dig.” (98)
Aban ibn Uthman sade att han hörde Uthman ibn Affan berätta att Profeten sa: ”Ingen av Allahs tjänare säger varje
morgon och varje kväll, I Allahs namn genom vars namn ingenting kan skadas varken på jorden eller i himlen. Han är
Den Som Hör, Den Som Vet’ tre gånger utan att den säkerställer att ingenting kommer att skada denne.”
Shaddad ibn Aws berättade att Profeten sa, ”Det bästa sättet att be om förlåtelse är att säga: ’Oh Allah, Du är min
Herre. Det finns ingen gud utom Du. Du har skapat mig och jag är din tjänare. Jag uppfyller Dina förbund och Ditt
löfte så mycket jag kan, jag söker skydd hos Dig från det onda som jag har gjort. Jag erkänner min synd, förlåt mig.
Du ensam kan förlåta synder. Den som säger detta under natten med tillit och dör före gryningen, kommer att träda
in i Paradiset. Den som säger detta under dagen med tillit och dör den dagen före solnedgången kommer in i
Paradiset.” (99)
Salat an-Nabi
Abu Darda rapporterade att Profeten sa, Den som säger bönen över mig, tio gånger på morgonen och tio gånger på
kväll, kommer att få min förbön på Domedagen. (100)
Nackdelar med att inte göra dhikr
Abu Huraira berättade att Profeten sa, ”När det finns människor som sitter på en plats där det inte nämns Allah
eller inte välsignas hans profet, kommer undergången ner på dem. Om Han vill, kommer Han att straffa dem. Om Han
vill kommer Han att förlåta dem.” (101)
Denna hadith helt sammanfaller med versen i Koranen: Olyckliga de som förhärdar sina hjärtan mot tanken på Gud!
Det är uppenbart att de har gått vilse. (102)
Abu Huraira rapporterade att Profeten sa, ”Varje ord som inte tjänar till någon form av beröm (av Gud) är stympade”.
(103)
Fakhr ad-Din ar-Razi in kommenterar av versen, Till Gud hör de vackraste namn… skrev följande: ”Den som är
kallad att komma in i Helvetet, är den som inte uppmärksammar till Allahs dikhr. När det gäller den som kommer att
bli av med sina trångmål, kommer det att vara tack Allahs dikhr. Om hjärtat försummar minnet av Allah och riktar sig
mot den nuvarande världen med allt den glädje den har med sig, kommer att falla på dörren till (denna världs) lustar
och frosten på grund av fattigdom. Han kommer att fortsätta att gå från en önskan till en annan, från en sökning
till en annan och från mörker till mörker.” (104)
Anmärkning
19. At-Tirmidhi, han bekräftade att den var autentisk (hasan).
20. Ahmad, Abu Yala och Ibn Hibban
21. Formeln kallas Tahlil, det är en grundläggande uttalande om Enhet (tawhid), en del av shahada, den islamiska
trons grundläggande vittnesbörd och därmed den första pelaren i Islam.
22. Abu Yala
23. Ahmad och at-Tabarani. Den citeras i Fiqh as-Sunnah, samlad av as-Sayyid Sabiq, vol.4, kap. 6
24. Från Tirmidhi, den nämns även i Riyadh as-Salihin av Imam Nawawi.
25. Sifat al-Safwa (4:98). Ibn al-Jawzi
26. Allmän överenskommelse mellan hadith berättare.
27. Sahih Muslim
28. Den betraktas som hadith qudsi. Den citeras av Ibn Mâja, Ibn Hayyan, Imam Ahmad y al-Hakim.
29. Hadith qudsi citerad av Imam Ahmad.
30. I en autentisk hadith som nämns i Ahmads Musnad.
31. At-Tabarani
32. At-Tabarani. Författaren nämnde att Umm Anas är inte Anas ibn Maliks mor.
33. Berättat av Muslim.
34. Al-Mundhiri. al-tharghib wa al-tarhib (Att uppmuntra det goda och avskräcka det onda).
35. Ibn Qayyim al-Jawziyyas kommentarer om detta ämne senare, i avdelningen om Dhikr i avskildhet eller reträtt
(Khalwa)
36. Nawawi. Sharh Sahih Muslim, bok 48, kap. 1, hadith 4.
37. Abd al-Hakim Murad: Ahmad ibn Isa Abu Said al-Kharraz (m.277/890-1) var en viktig sufi som, enligt Huwjiri, var
den ”första att exponera läran om förintelse (fana) och uppehälle (Baqa). ”Han var Dhul-Nun, Bishr al-Hafi och
al-Sari al-Saqatis mycket nära följeslagare och var känd för sin betoning på Ishq, passionerad kärlek till Allah,
och samvetsgrann efterlevnad av lagen. Källor: Sulami – Tabaqat till Sufiyya, 223-228. Qushayri – al-Risala,
1:161-162. Brocklemann, 1:646.
38. Nämnd av (al-Layth) al-Samarqandi.
39. Ahmad Zarruq. Qawa id at-tasawwuf.
40. Ahmad Ibn Ajkhiba. Takhjrid sharh al-Akhrumiyya. Sida 29.
41. At-Tarabani.
42. Muslim och an-Nasai.
43. Muslim och Nasai. Han tillade: De är en del av Koranen.
44. Ibn Majah.
45. Ahmad, at-Tarabani och al-Bayhaqi.
46. Muslim och Ibn Majah.
47. Allmän överenskommelse mellan hadith berättare.
48. Allmän överenskommelse mellan hadith berättare.
49. Bukhari, 2:290. Den citeras också av Muslim.
50. Abu Bakr ibn al-Arabi. Sharh Sahih Tirmidhi, bok 45 (daawat), kap. 4.
51. Letters of a Sufi Master, sida 29.
52. Mulay al-Arabi ad-Darqawi. Letters of a Sufi Master, sida 29.
53. Ibn Qayyim al-Jawziyya. Madarikh al-salikin.
54. Ahmad, Ibn Hibban, Hakim.
55. Sheikh Hisham Kabbani. Dhikr in Islam, sida 20.
56. Al-Bukhari. Den citeras också av Muslim, Tirmidhi och al-Hakim.
57. Ahmad
58. At-Tirmidhi
59. Från Sahih Muslim, också i Riyadh us-Salihin av Imam Nawawi. Även nämnd av Tirmidhi.
60. Nämnd i Fiqh us-Sunnah, samling av As-Sayyid Sabiq, vol. 4, kap. 6.
61. Citerad av Muslim och Tirmidhi.
62. Al-Bukhari, Muslim, at-Tirmidhi och Ibn Majah. Samlad i Forty Hadith Qudsi, utvald och översatt av Ezzedin
Ibrahim och Denys Johnson-Davies. Dar Al-Koran Al-Kareem, Libanon, 1980, hadith nr 15.
63. Les vertues du Dhikr. Sheikh Abdelkader Aissa. Sida 69. Ed. IQRA. Paris, 1996.
64. Les vertues du Dhikr. Sheikh Abdelkader Aissa. Sida 69-70. Ed. IQRA. Paris, 1996.
65. Sura De sammansvurna (Al-Ahzab), 33:35.
66. Hadith qudsi.
67. Ahmad, Ibn Abid-Dunya, at-Tirmidhi och Ibn Majah.
68. Mafatih al-ghayb. Tafsir (koranisk kommentar) av (Fakhr ad-Din) Razi, följ 4, sida 482.
69. Al-wabil assayib minal kalam at-tayyab av Ibn Qayyam al-Jawziyya.
70. Ibn Atallah al-Iskandari. Miftah al-Falah (Framgångens nyckel)
71. Les vertues du Dhikr. Sheikh Abdelkader Aïssa. Sida 167, not 114. Ed. IQRA. Paris, 1996.
72. Muslim och at-Tirmidhi.
73. Muslim och an-Nasai.
74. Al-Bukhari.
75. Al-Hakim.
76. An-Nasai och al-Bayhaqi. At-Tarabani nämner det också i Al-Awsat och tillägger: Det finns ingen makt eller
kraft förutom genom Allah.
77. At-Tabarani.
78. Muslim och de fyra överförare av hadith.
79. Allmän överenskommelse mellan hadith berättare. Enligt en-Nasai: ”Den som säger: ’Det finns ingen makt eller
styrka om inte för Allah’, är detta botemedlet för nittionio sjukdomar, varav det minsta av dem är oron.”
80. Detta är Tawhids uttalande: La ilaha illa Llah wahdahu, la sharika lahu, lahu l-mulku, lahu l-hamdu wa huwa ala
kulli qadir. Det är en mer utvecklat formel av tahlil: La illaha illa Allah.
81. An-Nasai.
82. Al-Bukhari och de fyra överförare av hadith.
83. At-Tirmidhi.
84. Al-Bukhari och allmän överenskommelse mellan hadith berättare.
85. An-Nasai och Abu Dawud.
86. Al-futuhat ar-rabbaniyya ala l-adhkar an-nawawpyya, sida 127.
87. Les vertues du Dhikr. Sheikh Abdelkader Aïssa. Sida 62. Ed. IQRA. Paris, 1996.
88. Iqadh al himam fi sharh al hikam av Ibn Akhiba, sida 79.
89. An-Nasai.
90. Ibn Atallah al-Iskandari. Miftah al-Falah (Framgångens nyckel)
91. Imam al-Ghazali. Kitab al-arbain fi usul ad-din, sida 52-55.
92. Ibn Atallah al-Iskandari. Miftah al-Falah (Framgångens nyckel)
93. Al-Mizan, sida 160.
94. Al-Bukhari.
95. Al-Hakim.
96. De tre sista suror (kapitlar) i Koranen: Al-Ikhlas (112), Al-Fálaq (113) y An-Nas (114). Al-Ikhlas börjar med:
SÄG: ”Han är Gud En
(Qul: huwa llahu ahad.)
97. Abu Dawud, at-Tirmidhi, och an-Nasai.
98. Muslim och de fyra överförare av hadith.
99. Al-Bukhari, an-Nasai och at-Tirmidhi.
100. At-Tabarani med två isnads, varav den ena är utmärkt.
101. Abu Dawud och at-Tirmidhi.
102. Sura Skarorna (Az-Zummar), 39:22.
103. Abu Dawud, an-Nasai och Ibn Majah.
104. Mafatih al-ghayb. Tafsir (koranisk kommentar) av (Fakhr ad-Din) Razi, följ 4, sida 482.